У чужий монастир із нашим уставом
![У чужий монастир із нашим уставом](/img/content/i25/25870.jpg)
Двоповерхова ошатна будівля монастиря сестер–служебниць розташована відразу за кафедральним собором у селі Руський Керестур. Це поселення у Сербії відоме тим, що заснували його вихідці з Закарпаття ще в 1751 році. Відтоді тут живуть наші далекі «родичі». Хату під монастир подарувала сестрам самотня набожна жінка. З тих пір свята обитель суттєво виросла.
Мій тутешній проводир — панотець Михайло Малацко — натискає ґудзик дзвінка, і нам відчиняє молода черниця, яка, угледівши нас, аж розцвітає.
Ми проходимо до затишної кімнати і через хвильку до нас виходить усміхнена старша монашка у темно–синіх шатах та чорній хустці, гарно зав’язаній на маківці. «Сестра Юлія Бойчук, настоятелька Провінції святого Йосифа згромадження Сестер–служебниць непорочної Діви Марії», — представляється вона. Ми з отцем сідаємо на канапі. Господиня частує нас «соком». (Так у Воєводині називається будь–який солодкий напій — чи то газована вода, чи компот).