І хочеться, і колеться, і стидно, і видно...
![І хочеться, і колеться, і стидно, і видно...](/img/content/i12/12166.jpg)
«Мені тебе завжди мало» — так, мабуть, кожен із нас може сказати про свою зарплату. І не важливо, скільки її — 300 гривень чи 10 тисяч «умовних одиниць». Бо ж грошей, як відомо, багато не буває... А якщо йдеться про наших із вами обранців, то й тим паче. Потрапляє справді незаможний політик у Верховну Раду, а там — суцільні мільйонери в шкарпетках від «Бріоні» й на машинах «від «Мерседеса», які людину в краватці за 30 грн. й людиною-то не вважають. Як тут утримаєшся від спокуси «поторгувати» своєю карткою під час голосувань за «вигідні» законопроекти? Тобто депутатів, які радо вхопилися за можливість отримувати не дві, як раніше, а всі двадцять тисяч зарплати, зрозуміти можна. Окрім, хіба що, вищезгаданих мільйонерів, які теж державними грошенятами не гребують (зазвичай роздають водіям-помічникам), хоча зайвої тисячі гривень у набитій доларами кишені й не помітять.