Музей Лесі Українки у Ялті знищений окупантами
Від експозиції, присвяченої Лесі Українці, залишилися лише маленькі світлини вперемішку з фото Пушкіна, Толстого і Цвєтаєвої, та письмовий столик, за яким вона працювала. >>
Лесь Подерв’янський у звичній манері і дотримуючись власного жанру не підбирав слів.
Письменник Лесь Подерв’янський переконаний, що застосування ДБР владою Володимира Зеленського проти її політичних опонентів не закінчиться нічим хорошим.
І насамперед для самого керівництва держави.
Як передає «Україна молода», про це Подерв’янський сказав в ефірі програми “Гончаренко рулить” на “5 каналі”.
“Нічим добрим це не закінчиться. В першу чергу для них. Це ж якісь дебіли. Нащо таке робити? Це помилка, як казав Талейран, помилка, що гірша за злочин”, – сказав митець, коментуючи штурм бійцями ДБР Музею Гончара та політичні переслідування Порошенка.
Подерв’янський у звичній манері і дотримуючись власного жанру не підбирав слів: “Вони (команда Зеленського) роблять про.об за про.бом, і нащо вони це роблять, я не знаю. Можливо, це рівень IQ такий”.
На його думку, прихід Зеленського до влади є закономірним, бо є проявом “совкового” характеру, який залишається поширеним серед українців.
«95-й квартал» – це еманація світового зла. Тому що це еманація КВНа, а КВН – еманація совка», - сказав письменник.
І додав: «Ми переживаємо драматичні моменти нашої історії. І мені здається, що розвиток подій закономірний. Відбувається революція, потім реставрація, потім знову революція… У нас дуже великий відсоток людей живе в совку. Ця зараза виявилася достатньо зло.бучою. Здавалося б, люди, які цього совка майже не бачили, все одно ментально живуть у цьому совку”.
Саме «совковою» Лесь Подерв’янський вважає і монобільшість у Раді: «Совок їх вибрав, і совок в них сидить. Але це ненадовго».
І запропонував створити в Україні показову “совкову резервацію”, відправляти туди молодших людей із такими поглядами як покарання, аби вони виправлялися.
“Було б непогано зробити такий соціальний експеримент (але при іншій владі): створити совкову резервацію, водити туди екскурсії, з проживанням у тому місці, а деяких людей пхати туди примусово. Таке м’яке покарання: місяць, або два, або рік. Це не буде тюрма, але там будуть черги, там не буде туалетного паперу й усього іншого, чого не було в СРСР. Я думаю, що це вилікувало б”, – сказав драматург.
Відповідаючи на запитання ведучого, нардепа Гончаренка, який згадав його твір “Казка про Рєпку“, Подерв’янський визнав: “Щодо політики, дракони в нас точно поменшали… Є якась еволюція, і вона може йти кудись убік, і негативно теж. Може побільшати дебілів, і це теж буде еволюція”.
Водночас письменник не драматизує нинішні політичні події: “Ми молода країна, і ми маємо вигрібати те, що має вигрібати кожна країна на зламі історичних подій. Не треба сприймати все з таким драматизмом: от, ми українці, тільки в нас усе через сраку… Та ні, ми такі ж люди, як і всі… Ми за тридцять років мало чому навчилися. Але що таке тридцять років для країни? Це нічого. Це для людини багато. Людей, звичайно, шкода, але в цьому ніхто не винен, крім них самих“.
Цікаво, що на карантині митець написав коротке оповідання “Дідова наука, або Соціалізація білогвардійця”.
Нагадаємо, що під час виборів 2019 року письменник, драматург і художник Лесь (Олександр) Подерв’янський активно підтримував Петра Порошенка.
Як повідомляла "УМ", колишні політв’язні, історики, громадські діячі та активісти обурені «ганебним шоу», влаштованим навколо начебто «вручення підозри» Петру Порошенку і переконані, що це не робить честі владі і повертає країну в часи Януковича.
Від експозиції, присвяченої Лесі Українці, залишилися лише маленькі світлини вперемішку з фото Пушкіна, Толстого і Цвєтаєвої, та письмовий столик, за яким вона працювала. >>
Фільм «20 днів у Маріуполі» так стрімко пробігся фестивальною доріжкою, здолавши всі висоти включно з «оскарівською», що став єдиною і вичерпною візитівкою Мстислава Чернова. >>
Із чималої тележурналістської практики, яка включала і зйомки гарячих точок від кремлівських «братів», крім культурологічної теорії, я зробила дійсно читацький висновок про неабияку психологічно-духовну потребу суспільства у високомистецькій, добротній, правдивій вітчизняній поезії >>
Торік роман Сергія Сингаївського «Дорога на Асмару» (К.: Комора) став лавреатом всеукраїнського рейтингу. >>
Володимирові Рафєєнку судилося двічі пережити окупацію. >>
Навряд чи знайдеться в Україні людина, яка хоча б раз не чула у виконанні цього прославленого артиста художнього слова усмішки Павла Глазового чи Остапа Вишні або ж поезії Тараса Шевченка, чию творчість він підняв на неосяжну висоту. >>