В Софійському соборі пролунала Молитва за Україну, фото
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Ведучий презентації — професор Григорій Грабович. (Укрінформ.)
Спроб упорядкувати та видати епістолярно-літературно-наукову спадщину Пантелеймона Куліша було кілька. Першою за цю справу взялася дружина і соратниця письменника Ганна Барвінок. Задумане нею видання мало складатися з двадцяти томів, надруковано було перші п'ять томів «Творів і листів П. О. Куліша». Але після смерті Ганни Барвінок (1911) запущена серія на цифрі 5 так і завмерла. Шість томів «Творів Пантелеймона Куліша» як складову серії «Руська писемність» видала львівська «Просвіта». Довести задумане до кінця намагалося Державне видавництво України, що замахнулося аж на 24 томи Кулішевої літератури, а спромоглося лише на три. При цьому мало які примірники з того мізеру, дякуючи радянській політиці середини минулого століття, дійшли до наших днів.
Сучасники згадували Пантелеймона Куліша здебільшого фрагментарно: однотомник та два двотомники, книжка поезій, щоденник, україномовні листи, кілька видань «Чорної ради» та деякі інші «краплини в морі»... Чому «краплини», та тому що Куліш — це історія і філософія, літературна критика і видавнича справа, йому належить авторство першого українського історичного роману «Чорна рада», перекладу українською Святого Письма, стабільного фонетичного правопису «кулешівка»... Очевидно, що коли зібрати воєдино всі його твори, статті і різні записи, серія сягне кількох десятків томів. Саме такий масштабний проект задумали фахівці Інституту критики i презентували перший із майбутніх 35 томів творів Куліша — «Т. І. Листи. 1841—1850».
«Це велика аномалія, що досі в Україні немає повного зібрання творів Куліша, — сказав на представленні проекту професор Гарвардського університету Григорій Грабович. — Ми просто досі не до кінця осмислили його присутність у нашій свідомості. Цей проект почали з листів Куліша, бо вони були готові. У майбутньому серія поповнюватиметься не хронологічно, а певними блоками. Не буду загадувати наперед, але сподіваюся, що вже цього року з'явиться наступний том, а може, навіть і наступних два». Не під руку буде сказано — про попередні наміри видати всього Куліша йдеться у першому абзаці, — але справа ця вимагатиме величезної роботи та відповідного фінансування, а про дату виходу 35-го тому можна лише здогадуватися. Хоча поки що ідею підтримують і словом, і ділом Український науковий інститут Гарвардського університету, НАНУ, різні громадські організації, серед яких — і Фонд імені Пантелеймона Куліша, який очолює екс-Голова Верховної Ради Іван Плющ. На урочистий вечір Іван Степанович завітав особисто і розповів свою історію знайомства з Кулішем. «Я належу до скаліченого покоління, яке виховувалося на неправді і не знало своєї історії, — визнав Іван Степанович. — Не знав би і до сьогодні, якби професор Шендеровський не подарував мені книжку «Іван Пулюй та Пантелеймон Куліш. Подвижники української нації». Шкодую, що сталося це дуже пізно...» Відома приказка про те, що краще пізно, ніж ніколи, у цьому випадку спрацювала просто блискуче: пан Плющ був приємно подивований тим, що є земляком Пантелеймона Куліша і започаткував фонд його імені. У своїй палкій промові Іван Степанович встиг не лише продемонструвати прекрасне знання творчості Пантелеймона Куліша, а й присоромити владу, що недостатньо шанує народних героїв, та ненав'язливо поагітувати за політичну силу, яку представляє. Воно й зрозуміло — 26 березня не за горами.
У презентації видання взяли участь міністр культури Ігор Ліховий, академік Іван Дзюба, скрипаль Кирило Стеценко й інші відомі люди.
Національний музей Тараса Шевченка, де презентували перший том творів Куліша, вирішив посилити приємність цієї події тематичною експозицією. До музею Куліша, як відомо, ми ще «не доросли» — його творчій спадщині пощастило більше, адже перший том — це вже щось, а тому проілюструвати урочистість моменту взялися співробітники Музею Тараса Шевченка. Окрім рідкісних видань Пантелеймона Куліша, серед яких і книжки з дарчими написами автора, тут експонується багато так званих дотичних матеріалів: листівки початку минулого століття з краєвидами місць, де бував Куліш, кілька портретів письменника, малюнки Тараса Шевченка, Льва Жемчужнова, Михайла Сажина...
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Палац Розумовського почали відбудовувати за часів президентства Віктора Ющенка. На це пішли бюджетні гроші, також проєкт профінансували найбагатші на той час бізнесмени України. Урочисто відкрили відреставрований палац у 2009-му, саме 22 серпня. >>
У власність держави суд повернув комплекс будівель Свято-Духівського монастиря Свято-Успенської Почаївської лаври. >>
Від експозиції, присвяченої Лесі Українці, залишилися лише маленькі світлини вперемішку з фото Пушкіна, Толстого і Цвєтаєвої, та письмовий столик, за яким вона працювала. >>
Володимир Павлович Вітюк — лікар, хірург. Сотні успішно проведених ним операцій врятували безліч людських життів та зберегли здоров’я тим, хто, здавалось, перебував у безнадійній ситуації. >>
Житомир, Вінниця, Хмельницький і ще півтора десятка міст охоплює Всеукраїнський тур «Симфонія Криму. Повернення» >>