В Софійському соборі пролунала Молитва за Україну, фото
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Президент ОМКФ Вікторія Тігіпко (у центрі) зазначила, що вона за мир, туризм, культуру і кіно. (надане прес-службою ОМКФ.)
Літо наближається до зеніту, а це означає, що невдовзі відкриє свої творчі майданчики Одеський міжнародний кінофестиваль. З 10 по 18 липня вже вшосте Південна Пальміра прийматиме захід світового масштабу. Кіномани, як завжди, в солодкому передчутті, а організатори інтригують. За чотири тижні до відкриття вони привідкрили завісу таємничості і розповіли, чого варто чекати від цьогорічного ОМКФ.
Дефіцит бюджету не завадить провести все зі звичним розмахом, поступитися доведеться лише комфортом, і то — в інтересах безпеки. «Фестиваль пройде в традиційних локаціях. Ми дуже хвилювалися, були сумніви. Відкриття і закриття проведемо в приміщенні театру Музичної комедії імені Михайла Водяного. Хотілося б повернутися до оперного театру. Тому що це, в першу чергу, історія Одеси, яка приваблює багатьох іноземних гостей. Але поки навколо «стріляють», ми посидимо в Музкомедії. Це правильно. Треба з розумінням ставитися до ситуації в країні. Нам важливо, щоб були мир, туризм, культура, кіно», — переконана президент фестивалю Вікторія Тігіпко.
Цього року географія фестивалю розширилася. Заявки прислали з 75 країн. Серед них такі екзотичні, як Шрі-Ланка, Філіппіни, Марокко. Організатори констатують, що у порівнянні з 2013 роком кількість заявок збільшилася на 50%.
Мета — гран-прі
З 530 фільмів, які подали на конкурс, відібрали всього дванадцять. За гран-прі ОМКФ та інші нагороди боротимуться: драма «Зеніт» Далібора Матанича (Хорватія); психологічний трилер «Людина в стіні» Євгена Румана (Ізраїль); романтична мелодрама «Астрагал» Бріджит Сі (Франція); містичне роуд-муві «Атомне серце» Алі Ахмадзаде (Іран); драма «Мустанг», дебют Деніза Гамзе Ергювена (Туреччина); драма «Брідженд» Йеппе Ронде (Данія); пригодницька драма «Обійми змії» Сіро Герра (Колумбія); комедія «Просто Джим», дебют Крейга Робертса (Великобританія); трагедія «Е.» Ранії Аттіег та Даніеля Гарсіа (США); ретро-драма «Ангели революції» Олексія Федорченка (Росія).
Як і минулого року, два українські фільми братимуть участь і в національній, і в міжнародній програмах. Цього разу це буде поетичне кіно «Пісня пісень» Єви Нейман та психологічний трилер Андрія Матешка «Полон».
Головною сенсацією цього року стало те, що журі в Міжнародній конкурсній програмі очолить француженка Жанн Лабрюн. Непересічну та епатажну, у світі її знають як сценариста, режисера, актрису та продюсера. Компанію Лабрюн складуть режисери та сценаристи Сергій Буковський (Росія), Срджан Драгоєвич (Сербія) та Даріуш Яблонскі (Польща).
Знай наших
У категорії «Повний метр» позмагається шість кінострічок. Серед них уже згадувані «Пісня пісень» та «Полон». Конкуренцію їм складуть: «Вагрич і чорний квадрат» Андрія Загданського — кіно про сюрреалістичний світ російського художника та поета-концептуаліста Вагрича Бахчаняна; «Політ золотої мушки» Івана Кравчишина про справжнє життя очима маленької дівчинки; «Жива ватра» Остапа Костюка — документальне кіно про життя трьох поколінь у Карпатах; «Дибук. Історія мандрівних душ» Кшиштофа Копчинського — також документалістика про хасидів в Умані.
«Ми отримали 163 заявки від українських режисерів. Рік був дуже цікавим та неоднозначним. До українського кіно була прикута велика увага світової кіноспільноти. Майже кожен авторитетний фестиваль робив фокус на нашому кіно. У 2014 році в прокат випустили рекордну кількість фільмів. Зараз ситуація нестабільна, фінансування багатьох проектів заморожено. Але з’явився новий тренд — документальне кіно. Молоді люди просто беруть камери, знімають незвично і цікаво. В основному на тему Революції. У національній конкурсній програмі ми намагалися скомпонувати їх так, щоб показати всю палітру напрямів і жанрів, які зараз є в українському кінематографі», — розповідає Юлія Синькевич, генеральный продюсер ОМКФ.
У категорії «Короткий метр» змагатимуться 18 стрічок. «Віддалік» Катерини Горностай, «Карусель» Нікона Романченка, «Напрокат» Сергія Сторожева, «Insomnia» Максима Мадонова, «Давай не сьогодні» Христини Сиволап, «Занурення» Олександра Зирянова, «Равлики» Марини Вроди, «Білі слони» Яни Антонець, «Жінки війни» Олесі Орлової, «Барамошкін» Гаяне Джагіняна та Мішеля Ладеса, «Жилець» Анастасії Матешко, «Стіна» Михайла Москаленка, «Син» Філіпа Сотніченка, «Зупинка» Костянтина Петрушенка, «Чоловіча робота» Марини Степанської, «Вага» Юрія Шилова, «Больнічка» Оксани Казьміної та єдина анімація SWAN Сашка Даниленка.
Оцінювати роботи будуть генеральний директор Forum des images Лоранс Ерцберг (Франція), продюсер Олена Єршова (Україна), арт-директор фестивалю Subtitle Річард Кук (Ірландія). Очолюватиме журі режисер, продюсер та сценарист Олексій Федорченко (Росія).
Час збирати каміння
Хто приїздить відпочивати на фестиваль, так це точно не люди, для яких кіноіндустрія — професійне середовище. Для кіноспільноти в рамках ОМКФ заплановані панельні дискусії та «круглі столи», присвячені гострим питанням розвитку галузі. У рамках Професійної секції відбудеться конкурс на найкращий пітчинг (презентацію фільму для залучення інвесторів), презентації картин на стадії Work-in-Progress.
Для людей, які лише починають опановувати професію, протягом дев’яти днів працюватиме Літня кіношкола. Хто цього року читатиме лекції — організатори поки не розповідають. Але у минулі роки це були такі відомі люди, як Пітер Грінуей, Джон Малкович, Кшиштоф Зануссі, Даррен Аронофскі, Роджер Корман, Емір Кустуріца, імена яких говорять самі за себе.
А сходи — не прості
Центральною подією фестивалю стане традиційний open-air на Потьомкінських сходах. У цьому найбільшому кінотеатрі просто неба, який зазвичай уміщає близько 15 тисяч, цьогоріч планують зібрати рекордну кількість глядачів, гідну Гіннесса.
За п’ять фестивальних років сходи бачили «Вогні великого міста» Чарлі Чапліна, «Метрополіс» Фріца Ланга, «Шантаж» Альфреда Хічкока та «Броненосець Потьомкін» Сергія Ейзенштейна, який, власне, і вписав цю архітектурну споруду у світову історію кінематографа.
Цього разу організатори обіцяють не менш видовищне шоу. На великому екрані покажуть класику документалістики — «Людину з кіноапаратом» радянського режисера Дзиґи Вертова — одного із засновників та теоретиків документального кіно. Супроводжуватиме німу стрічку британець Майкл Найман, відомий за мелодіями до фільмів «Піаніно» та «Гаттака». Композитор виступить разом зі своїм однойменним гуртом. Вони вживу виконають оригінальне музичне оформлення до фільму Вертова, яке написав сам Майкл.
Саме приїзд Наймана стане головним «ангажементом» фестивалю. «Ми чекали на нього всі п’ять років. Ця подія, мабуть, не просто так відбудеться на шостий рік. Вона ознаменує собою початок другої «п’ятирічки». Це буде подарунок для всіх одеситів та всієї культурної спільноти України», — переконана Вікторія Тігіпко.
Саме місце, де відбуватиметься особливий показ, стане також знаковим. Європейська Кіноакадемія вирішила встановити там пам’ятку. Сходам буде присвоєно звання «Скарбу європейської кінокультури». Такі ж знаки є в Леоні на будинку, де народилися брати Люм’єр, музеї-кабінеті С. Ейзенштейна в Москві, Центрі Бергмана (Швеція) і музеї «Світ Тоніно Гуерра» в Пеннабіллі (Італія).
Must see
Позаконкурсна програма порадує оскароносною драмою «Бьордмен» Алехандро Гонсалеса Іньярріту, переможцем Берлінале-2015 у категорії «Кращий фільм для молоді», фільмом «Щоденник дівчинки-підлітка» Маріель Хеллер та номінованою на «Золоту пальмову гілку» драмою «Моя мати» Нанні Моретті. Поза конкурсом на «Фестивалі фестивалів» можна буде побачити ще десять титулованих стрічок. Серед них «Таксі» іранського режисера Джафара Панахі («Золотий ведмідь»-2015) та «Син Саула» угорця Ласло Немеша (чотири призи, в тому числі гран-прі на фестивалі в Канні 2015).
Традиційна українська ретроспектива цьогоріч буде присвячена окупації Одеси румунсько-німецькими військами у 1941 році. Глядачам покажуть радянські та румунські художні фільми і кінохроніки, які демонструють свою правду. Прем’єрою для українського глядача стане стрічка «Одеса в вогні» Карміне Галлоне, яка показує окупацію очима фашистів. Її вважали втраченою після війни, але кілька років тому в одному з італійських архівів віднайшли єдину збережену копію.
Любителям соціально відповідальних тем продемонструють шість документальних та дві ігрові стрічки про права людини та боротьбу за свободу. В рамках ОМКФ також пройде серія дитячих сеансів та безкоштовні кінопокази на Ланжеронівському узвозі.
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Палац Розумовського почали відбудовувати за часів президентства Віктора Ющенка. На це пішли бюджетні гроші, також проєкт профінансували найбагатші на той час бізнесмени України. Урочисто відкрили відреставрований палац у 2009-му, саме 22 серпня. >>
У власність держави суд повернув комплекс будівель Свято-Духівського монастиря Свято-Успенської Почаївської лаври. >>
Від експозиції, присвяченої Лесі Українці, залишилися лише маленькі світлини вперемішку з фото Пушкіна, Толстого і Цвєтаєвої, та письмовий столик, за яким вона працювала. >>
Володимир Павлович Вітюк — лікар, хірург. Сотні успішно проведених ним операцій врятували безліч людських життів та зберегли здоров’я тим, хто, здавалось, перебував у безнадійній ситуації. >>
Житомир, Вінниця, Хмельницький і ще півтора десятка міст охоплює Всеукраїнський тур «Симфонія Криму. Повернення» >>