Закарпатські «святі криниці»
![Закарпатські «святі криниці»](/img/content/i14/14322.gif)
Як і будь-якому хроніку-гастритнику, мені щонайменше двічі на рік — на початку весни та в середині осені — допікають сезонні загострення «улюбленої» хвороби, пов'язаної із підвищеною секреторністю шлунка. А це значить, що протягом місяця (двох, трьох — це вже у кого як складеться) треба сидіти на несмачній дієті, пити спеціальні пігулки і, наскiльки це можливо, якомога менше нервувати. Iнакше шлунок «вiддячить» гострою больовою атакою. Добре, якщо у цей момент під руку потрапляє пляшка лужної води: «Сваляви», «Лужанської-7», «Боржомі», «Поляни Квасової» чи «Поляни Купель». Особливо ж люблю останню — ця гідрокарбонатно-натрієва борна вода не лише нейтралізує зайву кислоту в шлунку, заспокоює запалені стінки слизової та зрештою вгамовує біль у животі. Заразом вона виводить токсини з організму, покращує ферментативні процеси, підсилює приплив крові до шлунка й печінки, стимулює виділення печінковими клітинами жовчі та ліквідовує печію. А побувавши в селищі Поляна Свалявського району біля джерела, з якого витікає ця лікувальна водичка, я дізналася про інші, не менш цінні її властивості.