Україна відновлює експорт електроенергії за кордон
Україна планує відновити експорт електроенергії до Європи в години пікової активності сонячних електростанцій з 25 серпня. >>
На виставці «Зброя та безпека». КНУТД — головний розробник технологій екіпірування Збройних сил України.
Аби це була казка, то звучало б приблизно так. Забур’яненим полем, вибиваючись із сил, тягне плуга латаний-перелатаний трактор.
Метр за метром він примножує ріллю, аби вирощували там врожай. Багато його колег давним-давно подалися за бугор у пошуках легкого хліба.
— А ти чого тут надриваєшся? — запитують ветерани.
— Бо це моя земля, якщо не я її рятуватиму, то хто?
І ось іздалеку почувся голос того, кого в полі і біля трактора ніхто не бачив. І все ж трактор укотре подумав, можливо, хоча б на пальне грошей виділять. Тоді стільки додаткової роботи зроблю...
Натомість почулось: «Велю подати звук, то всі проблеми розв’яжу помахом руки. А щоб усі це почули, знайдіть кошти його зробити якомога гучнішим».
Писці зирк у бухкниги: де ж гроші брати? Побачили трактора, який піднімав цілину. Є донор, заволали. І кинулись до трактора. Один пальне викачує, інший колесо знімає.
— Ти й на трьох колесах вистоїш, а нам звук творити треба. Зрозумій, головне — правильно візію визначити.
Роздягли, опустошили, та й побігли. Зупинився трактор. Як вижити, думає. Бур’яни повеселішали, плуга вже не бояться. «Візія, візія» наспівують...
Так було б у казці, якби автор узяв за основу для сюжету дві цифри з держбюджету-2022. Вони й дають відповідь, що ж таке «візія». За словником, це — марево. В реальному житті — теж. Бо на будівництво президентського університету бюджет передбачає 500 млн гривень, а на дослідження в усіх наукових установах України — 105 млн. Де логіка?
Давайте виходити з того, що прийняттю кожного рішення має передувати аналіз. Отже, новий університет. А чи цікавився хто, яка ситуація нині в уже діючих? Дуже складна.
З усього комплексу глобальних проблем візьмемо найактуальнішу: затребуваність випускників на ринку праці. Незначна. Бо економіка не розвивається.
Звідси ще одне запитання: «Чи узгоджують профільні міністерства спільний план дій хоча б на кілька років»? Ні. Так звані реформи проводять по-відомчому.
А чи бачили ви, приміром, дерево, в якого корінь росте окремо, а крона — сама собою? І (увага!) підсумок такій політиці зробили випускники Київського національного університету технологій та дизайну (він входить до ТОП-100 найкращих дизайнерських шкіл світу!), які продовжували навчання за кордоном.
Вони стверджують: у КНУТД навчають краще, ніж за кордоном (невипадково Китай запросив цей університет відкрити Український інститут у Піднебесній), але реалізувати себе легше за межами батьківщини.
Який висновок з усього цього напрошується? Відкривати ще один університет за рахунок оббирання уже діючих? Абсурд. Треба створювати умови для розвитку економіки, а це, у свою чергу, стимулюватиме розвиток науки і освіти, бо попит народжує пропозицію.
Якщо на державному рівні до цього не додумались, то державну місію в одній галузі взяв на себе Київський національний університет технологій та дизайну.
Цьому університету виповнилось дев’яносто років. Найважчий період у його житті — останні двадцять років. Причина проста: образно кажучи, держава махнула рукою на легку промисловість, для якої КНУТД готує кадри. А немає виробництва, кому потрібні спеціалісти? Тож і йшло до того, що університет не матиме майбутнього.
У найскрутніший період колектив обрав ректором доктора економічних наук Івана Грищенка. Він — один з авторів концепції, що освітня діяльність — вид економічної. От її і почав втілювати на практиці.
Не виживати, а розвиватись. Для цього не чекати змін, а творити їх — девіз не просто ректора, а антикризового менеджера.
Виходив з того, що дуже складно як університету, так і тим ентузіастам, які намагалися зберегти залишки галузі. Вихід вбачав один: об’єднати зусилля.
Оскільки університет технологічний, значить, мав дати виробничникам інновації і кадри, здатні втілювати їх у життя. Колектив упорався. Свідчення цього — чотири Державні премії в галузі науки і техніки, яких удостоєні вчені КНУТД за останні вісім років.
Не менш важливе інше: виробничники скористались напрацюваннями вчених. Сьогодні ті, хто їх використовує, успішно конкурує з найпрестижнішими зарубіжними фірмами.
Забезпечивши піднесення підприємств-ентузіастів, Іван Грищенко піднімає планку вище: вивести з прориву всю галузь. Робити це мають випускники КНУТД.
Щоб приходили на виробництво всебічно підготовленими до розробки навчальних програм, залучили керівників підприємств — хто, як не вони, найкраще знає вимоги до спеціалістів?
Плідна співпраця науковців і виробничників, організатором якої виступив університет, обумовила те, що працівники легкої промисловості визнали КНУТД лідером галузі.
Вчені оперативно відповідають на виклики часу не лише в галузі, а й в усій державі. Постало питання зміцнення обороноздатності країни. Здавалось, де індустрія моди і де потреби армії? Аж ні.
Сьогодні університет — головний розробник технологій поліпшення екіпірування Збройних сил. Його продукція тримає оборону в окопах Донбасу.
Лідерські якості вченого й організатора Іван Грищенко проявив іще в одному. Сьогодні болюча проблема держави — оперативність впровадження інновацій виробництва. Аби впоратись із цим завданням, Іван Михайлович ініціював створення Київського освітнього науково-виробничого кластеру легкої промисловості.
Крім університету, до нього ввійшли провідні підприємства легкої промисловості столиці та Київська міськдержадміністрація. Кластер працює, дає продукцію, яка здатна, крім усього, успішно замінити аналоги імпортної.
Яке відношення все це має до держбюджету-2022? Біда в тому, що всі ті, хто ухвалював документ, досвід КНУТД до уваги не брав. А суть його для розвитку держави і освіти та науки, зокрема, потребує поширення.
Лише завдяки наполегливості та ентузіазму, без будь-якої підтримки КНУТД зумів проявити освітній, науковий, організаційний і впроваджуваний потенціал, він мобілізував і повів за собою галузь.
І от замість того, щоб його стимулювати та заохочувати, виділяючи кошти на наукові дослідження, інноваційного лідера ігнорують. А він забезпечує віддачу вже зараз. І на такому рівні, які обіцяють у майбутньому університеті, кошти на будівництво якого відбирають в уже діючих. Де логіка?
Далі. Окрема розмова про кластер. Чого нам бракує як у суспільстві, так і в економіці? Згуртованості, і саме кластерна форма організації праці допомагає об’єднанню зусиль науки, освіти, бізнесу і влади. У світі це давно зрозуміли, і саме кластери у розвинутих країнах виробляють левову частку продукції.
У нас кластери — непіднята цілина. Вчені КНУТД не лише створили перший у Києві, а й видали наукову працю, в якій узагальнюється світовий та власний досвід, запропоновані шляхи розв’язання проблеми.
Практика роботи Київського кластеру показала, що саме влада — найслабша ланка в роботі кластеру. Аби вона працювала, в державі бракує відповідної нормативно-правової бази.
Схоже, на це найвищі управлінські структури уваги не звертають. Тому й бюджет не передбачає розвитку кластерної системи організації праці. А кошти на її пропаганду і впровадження ой як потрібні.
Протиставлення в держбюджеті-2022 фінансування майбутнього університету уже діючим науково-дослідним установам свідчить про незнання реального стану у вищій школі і академічних інститутах, їх напрацювань і можливостей.
Ми згадали доробок лише КНУТД. Своя фішка є в кожному університеті. Коли цього не бачать ті, хто повинен спиратись на науку в плануванні соціально-економічного розвитку держави, це вже трагедія.
Найбільшим її проявом є відтік українських учених за кордон. Мотивація убивча: не бачать перспективи на рідній землі.
Київський національний університет технологій та дизайну показав, що перспектива є, якщо її не чекати, а творити. Все зроблене ним на ентузіазмі. Але ж, погодьтесь, він не безмежний, у державі має бути системна робота з підтримки тих, хто забезпечує інноваційний розвиток.
До речі, творці держбюджету-2022 забули ще одне: саме в легкій промисловості здійснюється найшвидший обіг капіталу. Тому преференції мали передбачатись не торгівлі ношеним зарубіжним одягом та взуттям, а вітчизняній легкій промисловості.
При цьому слід було б знати і таке: саме індустрія моди може забезпечити зростання експорту — на думку зарубіжних експертів, молоді українські дизайнери можуть стати законодавцями моди в Європі.
А щоб творили вони не за кордоном, а в Україні, творці держбюджету мали зробити висновки зі слів студентів: «Навчають краще в КНУТД, ніж за кордоном, але реалізувати себе легше в інших країнах, ніж в Україні».
Чи допоможе розв’язати цю проблему президентський університет майбутнього, який отримав у п’ять разів більше коштів, ніж усі науково-дослідні установи України, разом узяті, наступного року? Звісно, ні. А от КНУТД докладає для цього всіх зусиль. Знову ж — на ентузіазмі.
* * *
За законами жанру, казка повинна мати щасливий кінець. Його нам обіцяють. Почекаємо. Тим більше, що при затвердженні бюджету-2022 з трибуни Верховної Ради пролунало: науку та освіту постараються визнати пріоритетом... у 2023 році.
Ось так! У розвинутих країнах постійно, бо це ж двигун прогресу, а в Україні — через рік. Скоріше, схоже на трагікомедію.
Реальне життя — не казка. Сидячи на печі з калачем у руці, багато не зробиш. А тому справжні науковці-державотворці, які змушені прокладати шлях прогресу на тракторі з трьома колесами і без пального, продовжують піднімати цілину.
Вони роблять усе для того, аби в Україні не лише вчили краще, ніж за кордоном, а й називали себе випускниками університетів удома, а не десь. Кластер цьому сприятиме.
І на завершення. Творці бюджету не помічають здобутків вітчизняних учених, люблять їздити по досвід за кордон, особливо в Америку.
Дивно, що буваючи там, вони не знають, що ще в 1880-ті роки Рокфеллер саме завдяки кластеру (хоча й не знав цього слова) започаткував міць США.
Тож треба не лише їздити, а й бачити потрібне в Україні і робити відповідні висновки. Якщо творці бюджету на це не здатні, то повинні звертатись по допомогу до науковців.
Бо бюджет — не цифри. Лакмусовий папірець на вміння управління державою.
Україна планує відновити експорт електроенергії до Європи в години пікової активності сонячних електростанцій з 25 серпня. >>
Відтак, міська влада пролонгувала звільнення усіх підприємців від сплати податку на нерухомість, на землю та єдиного податку для ФОП 4 групи до кінця 2024 року. >>
Міністерство економіки підрахувало, що загальна кількість заброньованих працівників критично важливих підприємств станом на 14 серпня складає 770 тисяч осіб. >>
У складі металобрухту виявлено 100 кг золота, 1900 кг срібла та 25 кг платини. >>
Податки піднімати треба, бо під час війн усі країни їх збільшували. >>
Міністерка фінансів США Джанет Єллен заявила, що бюджетна допомога Україні з боку Сполучених Штатів залежить від реформ, які мають сприяти “подальшому підвищенню стійкості економіки України”. >>