Війна незабаром завершиться перемогою України – Дуда
Дуда також згадав спільне минуле України, Литви та Польщі у складі Речі Посполитої: >>
Рiвноваги на сьогоднi вже немає, попереду — Порошенко. (УНІАН.)
Попри війну з Росією, навіть усупереч їй, в Україні продовжуються виборчі перегони. Як уже можна визначити за соціологічними опитуваннями, фаворит змагань один — Петро Порошенко. Скласти йому конкуренцію намагається лише Юлія Тимошенко. Всі інші численні кандидати, що називається, пасуть задніх.
На підтвердження цьому зацікавлений виборець має змогу ознайомитися з багатьма дослідженнями — вони майже ідентичні. Ми, для прикладу, пропонуємо одне з найавторитетніших. Опитування Центру Разумкова та групи «Рейтинг», проведене з 28 березня по 2 квітня, свідчить про стабільну перевагу Петра Порошенка над своїм головним конкурентом — Юлією Тимошенко. Зокрема, за Порошенка у першому турі готові проголосувати 28 відсотків виборців, або 42 відсотки з тих, хто вже точно вирішив голосувати. Тимошенко має 13 відсотків і 19 відсотків, відповідно. Розрив вражає навіть далеких від соціології та політології людей — від 15 до 23 відсотків!
Такий розклад варто проаналізувати. Падіння рейтингу Юлії Тимошенко порівняно з минулими президентськими виборами та злет Петра Порошенка.
Щодо феномену симпатій Петра Порошенка експерти мають різні думки. Зокрема, одні стверджують, що, перебуваючи вже тривалий час у політиці, він має свіжий погляд на події в Україні та може запропонувати країні чіткий, новий і реальний план реформування нашої держави. Він успішний менеджер, який завжди досягав результату. Не секрет, що Юлія Тимошенко вже втомила народ численними закликами та вимогами. Виборці вважають, що вона вже мала змогу не раз продемонструвати свої здібності і вони не завжди були на рівні очiкувань. Порошенко уособлює той же європейський напрям розвитку країни, як і Тимошенко, але на значно ефективнішому рівні.
Чималим козирем для Порошенка стало його об’єднання з лідером «УДАРу» Віталієм Кличком. Люди свідомі того, що нині, як ніколи, для України потрібнi єдність і консолідація зусиль усіх її громадян. А саме Петро Порошенко засвідчив, що є людиною, наділеною державницьким хистом і мудрістю. Він зумів об’єднатися з Віталієм Кличком, створивши єдину потужну загальнонаціональну команду, здатну протистояти ворожим силам. Порошенко та Кличко чи не вперше в новітній історії нашої країни знівелювали сумну приказку про двох українців і трьох гетьманів. Відповідальність за долю України покликала двох перспективних політиків до спільності дій. Тож у свідомості виборців Порошенко є тим політичним діячем, який здатний об’єднати країну, до його слів дослухаються на заході та на сході, на півдні та півночі країни. Це те, що просто дзеркально різнить Порошенка від Тимошенко. Українці пам’ятають перебування при владі Юлі як цілу низку скандалів і чвар, амбіційних проявiв і позитивно оцінили нині Порошенкове вміння йти на компроміси, домовлятися.
Звернемося знову до думки професійних політичних аналітиків. Так, зокрема, Олександр Палій в одному інтерв’ю, відповідаючи на запитання, чому Порошенка підтримує майже чверть виборців, що на порядок вище, ніж у конкурентів, сказав наступне: «Він явно найбільш інтелектуальний з усіх кандидатів. Крім того, упродовж останнього часу було кілька ситуацій, в яких він повів себе дуже емоційно і дуже щиро. Всі пам’ятають суперечку Порошенка з прокурором, коли він витягав людей з-під арешту під час Євромайдану, його намагання зупинити зіткнення на Банковій 1 грудня. Тобто Порошенко, з одного боку, не дуже намагався потрапити на сцену, а з іншого — був явно з Майданом. І він не був серед тих, хто намагався політично узурпувати Майдан, що імпонує виборцям». Крім того, за словами Палія, «Порошенко зараз виглядає як єдиний альтернативний політик для тих, хто вважає, що Тимошенко — це минуле, і для тих, хто дивиться в майбутнє».
«З певного часу він почав виглядати як Президент, як політик не минулого, а майбутнього. Адже не асоціюється ані з колишньою провладною, ані з колишньою опозиційною командами. На мою думку, це теж великий плюс для нього», — говорить політолог.
Якщо з лідерами симпатій українців справа більш-менш зрозуміла, то iз самими виборами та загальноукраїнською ситуацією існують серйозні проблеми, які нам безсоромно та наполегливо створює північний сусід.
Як відомо, президентські вибори в Україні відбудуться 25 травня. Ті ж експерти, навіть попри значний відрив між двома фаворитами, стверджують про ймовірність другого туру. Але тут вступає в дію інший чинник — геополітичний. Фактор російської агресії на територію нашої держави вимагає щонайшвидшого обрання легітимного та повноцінного глави держави. Росія та її загребущий очільник Володимир Путін не приховують, що не визнають нинішньої влади та намагаються розірвати Україну саме зараз. Вони за будь-яку ціну намагатимуться або зірвати президентські вибори, або їх затягнути. За таких умов для нас може бути лише одна протидія — можливо, варто подумати про відмову від другого туру, а обрати главу держави вже в першому. Це може стати порятунком для країни та тим чинником, який унеможливить подальшу агресію путінської Росії в країну.
За таких складних обставин вибори Президента України можуть стати справою порятунку України, як незалежної соборної держави. А в Порошенка є шанс виграти вже в першому турі.
Дуда також згадав спільне минуле України, Литви та Польщі у складі Речі Посполитої: >>
Президент Володимир Зеленський записав привітання українців із 33-ю річницею Дня Незалежності України за кілька кілометрів від кордону з рф – у селі Могриця на Сумщині, поблизу річки Псел. >>
Прем'єр-міністр Індії Нарендра Моді заявляє про готовність його країни зробити свій внесок усіма можливими способами, щоб сприяти швидкому поверненню миру в Україні. >>
Лідери держав поклали іграшки до місця мультимедійного мартирологу «Діти» в Києві та вшанували пам'ять загиблих юних українців хвилиною мовчання. >>
Нардепи Верховної Ради проголосували за ратифікацію Римського статуту Міжнародного кримінального суду >>
Голова Служби зовнішньої розвідки Олег Іващенко переконаний, що ефективність української армії на полі бою напряму залежить від результативності дипломатії на міжнародній арені. >>