Війна незабаром завершиться перемогою України – Дуда
Дуда також згадав спільне минуле України, Литви та Польщі у складі Речі Посполитої: >>
Верховна Рада узяла високий темп, збиваючись на фарс. Народні депутати працювали до півночі із четверга на п’ятницю — розглядали законопроекти про місцеві вибори та засади внутрішньої і зовнішньої політики, а вчора продовжили ухвалювати резонансні рішення. Парламент відправив у відставку міністра охорони навколишнього природного середовища Віктора Бойка. Перше за президентську каденцію Януковича звільнення міністра «регіональної» коаліції у проекті відповідної постанови, зареєстрованої у ВР напередодні, не було пояснене нічим. На цьому депутати не заспокоїлись. Із політичного ешафоту злетіла ще й голова «гуманітарного» віце–прем’єр–міністра Володимира Семиноженка. А це вже було повною несподіванкою.
Автором постанови про відставку Семиноженка була депутатка від БЮТ Ольга Бондар. Проте, здається, навіть «тимошенківці» були здивовані, коли на табло з’явилося 378 голосів «за» відставку. Віце–спікер Микола Томенко сказав, що депутати коаліції мають детально пояснити, чому голосували за звільнення Семиноженка. «Історія з двома звільненнями виглядає, м’яко кажучи, дивною та непрозорою», — зазначив Томенко.
«Рішення парламенту було сюрпризом для всіх, за винятком тих осіб, які це планували, — розповів «УМ» позафракційний депутат Тарас Чорновіл, близький до коаліції. — Ми прекрасно бачили: було багато слів, але мало роботи. Але це може бути лише формальною підставою. Показово, що Семиноженка знімали за постановою БЮТ, а не з подачі коаліції. Коли в лавах Партії регіонів оголосили, що треба голосувати «за», мені здалося, що у Мартинюка в президії відвисла щелепа».
У кожної фракції була своя мотивація. У БЮТ незлюбили Семиноженка за антиукраїнську політику. «Наше голосування за відставку віце–прем’єра Семиноженка пов’язане з тим, що він є прихильником ідеї союзної держави з Росією з усіма складовими — просуванням радянських традицій, посиленням російської мови», — цитує Томенка агенція УНІАН.
А деякі депутати з коаліції вважають, що Семиноженко не надто активно вів гуманітарну (читай — проросійську) політику. Зокрема одіозний «регіонал» Вадим Колесниченко сказав, що віце–прем’єр неефективно вирішив питання з Інститутом національної пам’яті. Еге ж, у Колесниченка свої порахунки із Семиноженком: він вимагав, аби інститут Ігоря Юхновського прикрили шляхом реорганізації. Натомість Семиноженко, хоча й узявся вивчати діяльність УІНП, згодом відмовився від ідеї реструктуризації. «Це було очищення від неефективного менеджера, — резюмував Колесниченко. — Ви можете уявити, як треба було насолити всім, щоб об’єднався весь парламент».
«Відсутність результатів роботи — це одне, але я гадаю, тут велику роль зіграли особистісні мотиви, — пояснює «УМ» Тарас Чорновіл. — Це певна зверхність і нарцисизм, які виробилися у Семиноженка ще за часів Кучми. Він виплекав відчуття високої думки про себе і привніс цю поведінку у владу. Оскільки влада — це ієрархічна система, де посадовець займає чітку нішу і не може порушувати субординацію, розуміємо, що Семиноженко перейшов межу».
У звільненні одного з урядових Бойків (а більш відомий однофамілець очолює Мінпаливенерго) було значно менше інтриги. Подання на відставку вніс Кабінет Міністрів. Ставленик Блоку Литвина устряв у кілька скандалів: як кажуть у тому–таки Блоці Литвина, Бойко збудував у міністерстві сауну. Крім того, репутація міністерства була заплямована після того, як заступник Бойка «погорів» на великому хабарі.
Замість Віктора Бойка Верховна Рада призначила міністром Миколу Злочевського. Свого часу він очолював Державний комітет природних ресурсів — споріднене відомство з Мінекології і теж дуже «хлібне». Екс–міністр внутрішніх справ Юрій Луценко заявляв, що Злочевський навіть під час Помаранчевої революції видав сотні сумнівних ліцензій на експлуатацію родовищ.
Позавчора Верховна Рада таки призначила місцеві вибори на 31 жовтня. За відповідну постанову проголосувало 247 депутатів.
Також парламент ухвалив законопроект про місцеві вибори — наразі в першому читанні. Голова ВР Володимир Литвин поставив на голосування проект із низкою зауважень. Реагуючи на обурення «регіоналів», спікер зазначив: «Ви ще повинні мені дякувати, що я витягую те, про що йдеться. А то пішли б на вибори всі одразу».
Натомість законопроект про засади внутрішньої та зовнішньої політики затримав депутатів аж до півночі. Народні депутати від опозиції внесли силу–силенну правок, які парламент мусив заслухати. Юрій Кармазін, Олександр Чорноволенко, а особливо Іван Заєць (ВР розглянула понад 90 поправок цього члена УНП!), уперто відстоювали свої пропозиції, а коаліціянти послідовно їх «прокочували».
Лідер групи «За Україну!» В’ячеслав Кириленко звинуватив «більшовиків» у «профанації демократії». «Зараз, по суті, ніч. А ми розглядаємо засади внутрішньої і зовнішньої політики, які мають бути на віки. У залі близько 50 депутатів, а під час голосування висвітиться 250», — сказав Кириленко перед тим, як фракції «НУНС» і БЮТ залишили сесійну залу.
О 23:51 за ухвалення законопроекту про засади внутрішньої та зовнішньої політики в остаточній редакції проголосувало 259 депутатів. Відмову України від вступу до НАТО забезпечили героїчні «піаністи», котрі встигли натиснути по п’ять кнопок за десять секунд.
Дуда також згадав спільне минуле України, Литви та Польщі у складі Речі Посполитої: >>
Президент Володимир Зеленський записав привітання українців із 33-ю річницею Дня Незалежності України за кілька кілометрів від кордону з рф – у селі Могриця на Сумщині, поблизу річки Псел. >>
Прем'єр-міністр Індії Нарендра Моді заявляє про готовність його країни зробити свій внесок усіма можливими способами, щоб сприяти швидкому поверненню миру в Україні. >>
Лідери держав поклали іграшки до місця мультимедійного мартирологу «Діти» в Києві та вшанували пам'ять загиблих юних українців хвилиною мовчання. >>
Нардепи Верховної Ради проголосували за ратифікацію Римського статуту Міжнародного кримінального суду >>
Голова Служби зовнішньої розвідки Олег Іващенко переконаний, що ефективність української армії на полі бою напряму залежить від результативності дипломатії на міжнародній арені. >>