В Софійському соборі пролунала Молитва за Україну, фото
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Колись Одеський оперний театр мав репутацію європейського, але після вмілого фарсу, розіграного за участю «протестуючих» білетерів, диригента і заступника директора Світлани Холденко, він може розраховувати хіба що на скандальну популярність. Нині черговий генеральний директор цього «храму мистецтв» — Анатолій Дуда — зміщений «замом», а його місце посів завгосп — Микола Криворучко.
Перед цим театральним скандалом блякне навіть фантастична повість Гастона Леру «Привид опери», але небезпечніше інше: факт із саботажем в Одеській опері не примарний! Навпаки, він гнітюче реальний і загрожує подальшим патологічним розвитком, адже біля керма театру залишається все та ж особа. Черговий скандал розгорівся, коли наприкінці травня фактично була зірвана прем’єра опери «Турандот», над якою працював відомий німецький режисер Крістіан фон Гетц. Тоді напередодні постановки адміністративне керівництво театру в особі Світлани Холденко оголосило про рішення замінити підібрану на роль Турандот оперну діву, одеситку, яка успішно працює в Європі, Ольгу Сподарьову-Перр’є на народну артистку України Тетяну Анісімову. І нічого, що фон Гетц репетирував із Сподарьовою-Перр’є три місяці. Перед тим емоції німця були підігріті забороною розміщувати на сцені декорації у вигляді величезних сходів під безглуздим приводом: мовляв, оркестр цього неподобства не зрозуміє. Щоправда, фон Гетц «пішов назустріч оркестру», замінивши сходи відео-проекцією, але тоді в хід пішла вищезгадана провокація із заміною актриси. Не дивно, що режисер вибухнув і вступив у конфлікт із Холденко та її правою рукою — диригентом театру Олександром Самуіле, погрожуючи зняти виставу з репертуару. У відповідь іменитого німецького режисера у примусовому порядку виселили з квартири, яку для нього донедавна орендував оперний, а в день генеральної репетиції його і арт-директора театру Олексія Ботвінова просто не пустили у «храм мистецтв». Проблему не змогли вирішити навіть представники німецького консульства: дипломат, зв’язавшись по телефону з пані Холденко, отримав абсурдну відповідь: «Фон Гетц може пошкодити декорації».
Такий поворот у справі неабияк обурив режисера: «Це жахливий наклеп — для мене немислимо ламати своє дітище!». До речі, все, що відбулося у травні з «Турандот», до болю нагадує ситуацію з балетом-оперою «Кармен», що сталася в Одеському оперному рік тому. Тоді постановка режисера Берта Бінена була знята з репертуару за допомогою тієї ж «сірої кардинальші», але все було навіть масштабніше: у конфлікт втягнули екс-Прем’єра Юлію Тимошенко, яка звільнила з посади генерального директора Одеської опери Сергія Проскурню. Тепер у розмові з «УМ» режисер пригадує: «Коли тільки почав входити в курс справ Одеського оперного театру, я зрозумів: мене будуть саботувати. Тут творилося щось недобре — корупція з туристичним бізнесом, заниження показників окупності... Я дивуюся тому, як Холденко примудрялася завжди залишатися в тіні. Кумедно, але першим наказом, який я підписав на посаді генерального директора театру, був документ про її преміювання у зв’язку з 30-річчям трудової діяльності. Пам’ятаю, як тоді, усвідомлюючи, наскільки занедбаний театр і як важко буде починати в ньому нову політику, я в інтерв’ю стверджував: «Кожен мій крок буде гранично обережним». Що ж, я прорахувався. Відсіч була надто сильною. Адміністрація відмовлялася показувати мені звіти по господарській частині, аргументуючи це суто одеською фразою: «Воно вам треба?». У театрі виявилися «мертві душі», що вже казати про діяльність «тендерного комітету», яким керувала Холденко... Але образливіше за все те, що в моєму зміщенні взяли участь і головні «потерпілі» теперішнього скандалу — Олексій Ботвінов та Анатолій Дуда. Через них розвалилася моя стратегія щодо створення міжнародної опікунської ради, куди готовий був вкласти капітал Джордж Сорос, а також був закритий проект «Ніч в опері». Що ж, вони не врахували одного: взявши курс на прогрес в Одеському оперному, ризикуєш «напоротися на ті ж граблі» — Холденко! Нехай рік тому вона та її колеги внесли Дуду в театр на руках і посадили в моє крісло, проте тепер вони з таким же задоволенням розмазали його по стінці».
Проскурня має рацію: «розмазали» Анатолія Івановича в прямому сенсі слова! Після конфлікту з фон Гетц тепер уже екс-директор Оперного потрапив до лікарні з гіпертонічним кризом, а після повернення, намагаючись призначити загальні збори колективу, отримав «на горіхи» від валторніста Пастухова (на щастя, діячів мистецтв розборонили).
Екс-арт-директор театру Олексій Ботвінов, відомий піаніст, якого на роботу в Одеську оперу запросило керівництво, що прийшло після Проскурні, солідарний зі своїми колегами: «Найжахливіше в усій цій історії, що страждає глядач.Виходить, що театр існує не для того, щоб радувати своїх шанувальників, а для того, щоб бути годівницею для певної групи людей». Ботвінов вважає, що причина спротиву заступника гендиректора — в її консервативному підході до мистецтва. «Мені здається, вся ця боротьба за владу на чолі з Холденко почалася лише з однієї причини — в разі успіху нашої «Турандот» її вплив знизився б, — поділився з «УМ» музикант.— Так, вона була причетна до зняття з репертуару молодіжної постановки «Кармен», але тоді я ще не працював у театрі. Чітко можу сказати — ця дама мега-консервативна, всі новації вона вважає згубними для театру. Я вислуховував її зауваження протягом місяців, але, на щастя, мене підтримував Дуда, вона ж тільки намагалася зарубати всі мої проекти, включаючи успішний балет «Нурієв Forever». Мені щиро шкода майбутніх проектів, які вже ніколи не прославлять нашу оперну сцену: «Пікова дама» у постановці Кирила Серебряннікова, російський проект «Євгеній Онєгін» і «Валькірія» Вагнера в постановці фон Гетца... тепер це все кане в Лету».
На постановку «Турандот» пішов фактично весь бюджет театру — понад мільйон гривень, і це при тому, що німецька команда працювала «за ідею», їхній гонорар був утричі менший, ніж зазвичай вони отримують у Європі. Тепер ці гроші пропали. Не прояснив неба над Одеським оперним і недавній приїзд до Одеси міністра культури Михайла Кулиняка. Він відвідав традиційне «Лебедине озеро» і потис руку Анатолію Дуді, який залишив своє місце.
Тепер в Одеському оперному немає ні Проскурні, ні Ботвінова, ні Дуди, зате й надалі править бал Світлана Холденко. Посаду «генерального» наразі передали колишньому завгоспу театру — Миколі Криворучку, думки про якого в учасників цього скандалу різняться. Для Олексія Ботвінова — це «людина з табору Холденко», а Сергій Проскурня стверджує: «Криворучко — чергова жертва, яку готують до заклання».
Можливо, недарма Холденко вважає за краще залишатися «замом», розумно уникаючи підвищень, адже голови «генеральних» в Одеському оперному театрі злітають з плечей аж надто часто, а тіньова «залізна леді» залишається при справах, незважаючи на оприлюднені факти з особової справи, де зазначено, що її двічі відраховували з... Одеського інженерно-будівельного інституту (сантехнічний факультет). Ось таке високе оперне мистецтво.
Незважаючи на інтриги, прем’єра «Турандот» пройшла з аншлагом. Думаю, непоганою замальовкою під завісу цього «театрального абсурду» був поцілунок Холденко фон Генцу, хоча за кілька годин до цього вона видала указ не пускати на прем’єру ні фон Гетца, ні Ботвінова. «Теплий жест» з її боку став наслідком дзвінка від міністра культури Михайла Кулиняка, який вимагав зняти «вето» з допуску групи німецьких постановників.
У підсумку, від цієї ситуації страждає сам театр, що міг би претендувати на присутність на оперній мапі Європи. «Якби театр підпорядковувався «губернатору», можна було би протистояти корупції», — зітхає Олексій Ботвінов, який пішов із посади арт-директора. Фон Гетц сумує за «Валькірією», постановка якої — виклик навіть для іменитого режисера, а Проскурня резюмує все в дусі секретних матеріалів: «Пристрасті в Одеському театрі опери та балету будуть продовжуватися, і це не дивно — діяльність Холденко роками покривалася урядом». Істина поки за межами досяжності.
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Палац Розумовського почали відбудовувати за часів президентства Віктора Ющенка. На це пішли бюджетні гроші, також проєкт профінансували найбагатші на той час бізнесмени України. Урочисто відкрили відреставрований палац у 2009-му, саме 22 серпня. >>
У власність держави суд повернув комплекс будівель Свято-Духівського монастиря Свято-Успенської Почаївської лаври. >>
Від експозиції, присвяченої Лесі Українці, залишилися лише маленькі світлини вперемішку з фото Пушкіна, Толстого і Цвєтаєвої, та письмовий столик, за яким вона працювала. >>
Володимир Павлович Вітюк — лікар, хірург. Сотні успішно проведених ним операцій врятували безліч людських життів та зберегли здоров’я тим, хто, здавалось, перебував у безнадійній ситуації. >>
Житомир, Вінниця, Хмельницький і ще півтора десятка міст охоплює Всеукраїнський тур «Симфонія Криму. Повернення» >>