Золото Діамантової ліги виборола Ярослава Магучіх
Українська легкоатлетка Ярослава Магучіх здобула золото на етапі Діамантової ліги у стрибках у висоту. Етап проходить у місті Лозанна (Швейцарія). >>
Як не завжди коту масляна, так і не всі бої братів Кличків у суперважкому дивізіоні можуть бути об’єднавчими. Схоже, в цьому році молодший із братів займатиметься винятково тим, що захищатиме вже здобуті титули. Найметкішим у черзі виявився перший номер рейтингу WBO — американець Тоні Томпсон. Цікаво, що коли Володимир обирав майбутнього суперника, то серед переваг Томпсона назвав те, що Тоні є... батьком сімох дітей. Можливо, українець вирішив «увійти в становище» суперника й дати йому трохи підзаробити. Хоча, як відомо, гонорари чемпіона й претендента відрізнялися в 16 (!) разів – 8 млн. євро проти 500 тисяч. І це було промовистим показником різних статусів, які опоненти мають у світі боксу.
Аби змусити себе налаштуватися на Тоні як слід, наш боксер поставив на кін усі три пояси (WBO, IBF і менш престижний ІВО). А міг обмежитися й одним. Захистивши всі свої здобутки в непростому бою в ніч із суботи на неділю, тепер Володя, схоже, готуватиметься до бою з претендентом за версією IBF — росіянином Олександром Повєткіним. А там, дивись, і старший брат втрутиться в боротьбу за інші титули. Як підтвердив сам Віталій Кличко, цілком можливо, що в жовтні він битиметься з нігерійцем Самюелем Пітером за пояс WBC. Крім того, нарешті мають визначити чемпіона WBA, де узбек Руслан Чагаєв через проблеми зі здоров’ям уже вдруге переносить матч–реванш проти росіянина Миколи Валуєва.
Поєдинок Кличка й Томпсона на «Колор лайн арені» в Гамбурзі мав претензійну назву — «Чемпс камз хоум» («Чемпіони повертаються додому»). Щоправда, американця це торкалося лише тим фактом, що рік тому він переміг тут німця Луана Краснічі. Для Володимира ж Гамбург і досі вважається офіційною резиденцією. Саме на півночі Німеччини він починав свій шлях серед професіоналів, хоча востаннє бився тут у 2000 році. У Гамбурзі Кличко–молодший має будинок. Тож зрозуміло, що 15 тисяч глядачів підтримували переважно українця, котрого вважали «своїм». До речі, аби не розслаблятися перед боєм, Володя перебрався жити в готель, а свою квартиру віддав у розпорядження старшому братові та його родині.
Гість із Вашингтона був цікавим із різних точок зору. І навіть те, що він шульга, не мало великого значення, адже Кличко–молодший уже достатньо наловчився битися з хлопцями, котрі працюють у правосторонній стійці. Головне, що, на відміну від багатьох опонентів, Томпсон не поступався українцеві в габаритах: 112,3 кг проти 109,3 кг — у вазі, 196 см проти 198 — у зрості. Якщо ще взяти до уваги послужний список багатодітного батька (лише одна поразка восьмирічної давнини в 32 двобоях) і активну манеру поведінки Томпсона, за яку він отримав прізвисько Тигр, бій мав вийти видовищним. І, треба сказати, глядачі розчарованими не залишилися – не те що від лютневого протистояння Кличка й Ібрагімова.
Після оригінального виконання трубачем гімнів США й України спортсмени взялися безпосередньо до своєї роботи. Чесно кажучи, такого цікавого початку матчу мало хто очікував. Але подякувати за це треба Томпсону — він без розвідки запропонував Володі «рубку», до якої так закликав ведучий вечора Майкл Баффер. Уже в першому ж раунді кілька ударів Тоні досягли мети, тож Кличкові довелося залучати до дій праву року, хоча зазвичай він беріг її на середину бою. До того ж габарити суперника звели нанівець ефективність лівого джебу, яким українець добряче «розмальовував» обличчя попередніх суперників.
Американський рефері Джо Кортес дозволяв битися в ближньому бою. Боксери нерідко входили в клінч — після атак із дистанції насамперед Кличко вішався на Томпсона та обіймався з ним. В одному із зіткнень головами в другому раунді суперники розбили один одному брови до крові, але це на завадило їм продовжити бій. Крім того, Томпсон послизнувся й упав, зазнавши невеликого ушкодження ноги.
Попри це, американець поводився активно й намагався диктувати свої умови, перебуваючи в центрі рингу. При цьому саме атакував більше Кличко, хоча нічого іншого Володі й не залишалося, коли претендент підпирав його до канатів. Володя явно не звик до такої постійної роботи без відпочинку, тому вже в третьому раунді виглядав дещо втомленим. Але побоювання за фізичні кондиції нашого співвітчизника не справдилися — Еммануель Стюарт таки добряче підготував свого підопічного.
У четвертій трихвилинці чемпіон нарешті похитнув стійкого опонента лівим хуком. Але Тоні і далі гнув свою лінію, намагаючись, як він казав перед боєм, нав’язати Володимиру «незручний, некласичний і агресивний» стиль. Американець підтримував високий темп і зрідка непогано відповідав, хоча було помітно, що в цілому він програє за очками. Кличко–молодший вкладався в удари на повну потужність, при цьому намагався дістатися голови суперника, пробиваючи поміж рукавичок, утім, зовсім забув про удари в тулуб.
У шостому й сьомому раундах Тоні кілька разів дістав суперника, але поступово почав втрачати свіжість. За всю свою кар’єру він лише одного разу провів усі 12 раундів, тоді як Кличкові до цього було не звикати. Тепер уже Володимир заволодів центром рингу і, нарешті згадавши про різноманітність ударів, струснув суперника аперкотом знизу.
Довести справу до перемоги для чемпіона тепер виглядало справою техніки. Ліва рука тримала Томпсона на дистанції й розбивала його захист, а права — завдавала ударів. У десятому раунді Тоні турбував українця лише в ближньому бою, бо з дистанції вже не діставав. Перед гонгом боксери гепнулися на поміст: Володимир, просуваючись уперед, наступив на ногу американця, а той не встиг її прибрати.
Це стало провісником розв’язки в 11–му раунді. У доволі відкритому обміні ударами вочевидь втомлений Тоні потрапив під правий крос Кличка й завалився на поміст. Було видно, що він із задоволенням відлежався би кілька хвилин, та професія змушувала піднятися. 36–річний афроамериканець таки встав. Рефері, поглянувши в його чесні очі, вирішив зупинити бій — претендент не виглядав готовим до продовження. Двом суддям зі США й одному німцеві не довелося рахувати очки, а лише зафіксувати 45–ту перемогу українця нокаутом (у 54 двобоях). На прес–конференцію Кличко вийшов із великою гематомою під лівим оком. «У боксі й таке буває», — пояснив він незадовільний стан свого обличчя.
Сторона чемпіона повністю вгадала з прогнозом перебігу подій на ринзі. Клички казали, що очікують на драматичну гру, але не для Володі. Тренер, американець Стюарт, передбачав розв’язку в чемпіонських раундах (десятому–дванадцятому).
Тепер Володя може святкувати перемогу, відновлювати обличчя й готуватися відбивати словесні атаки наступних претендентів на бій із чемпіоном. Рівних йому за класом опонентів на горизонті наразі не видно.
Володимир Кличко, чемпіон світу за версіями IBF, WBO, IBO:
— Результат бою, як кажуть, на обличчі (посміхається). Так, далеко не після кожного бою я ходжу з синцем під оком. Якщо серйозно, то головне, що я переміг, до того ж нокаутом.
Хочу висловити свою пошану Томпсону. На початку двобою він не давав мені використовувати джеб, але з середини поєдинку втомився. Удари Тоні сповільнилися, він став більше розкриватися, тому мені було легше підключати свій коронний удар.
Тоні Томпсон, перший номер рейтингу WBO:
— Я працював, як міг, але Кличко нейтралізував мою силу. Напевно, мені треба було змінити тактику. Але в будь–якому випадку я повернуся додому й знову піду в тренувальний зал. Мені заважало травмоване коліно, але це не привід здаватися. Навіть після падіння, відчувши сильний біль, я продовжував битися.
Перед боєм Кличко — Томпсон успішний захист свого титулу чемпіона Європи у ваговій категорії до 69,8 кг провів Заурбек Байсангуров. 23–річний чеченець, який мешкає в Києві і яким опікується K2 East Promotions, здолав молдованина Івана Гонтцу — той відмовився виходити на сьомий раунд.
Українська легкоатлетка Ярослава Магучіх здобула золото на етапі Діамантової ліги у стрибках у висоту. Етап проходить у місті Лозанна (Швейцарія). >>
Українці змагатимуться у 17-ти із 22-х паралімпійських видів спорту, що є рекордом в історії нашої країни. >>
За 10 мільйонів гривень продала свою шаблю на аукціоні українська фехтувальниця, дворазова олімпійська чемпіонка Ольга Харлан. >>
У наступному сезоні в єврокубковій історії вітчизняних клубів має статися знакова подія. >>
Новий сезон в Українській прем’єр-лізі набирає обертів — разом зі стартовими перемогами «грандів» та претендентів на єврокубки вже є і перші сенсації. >>
Слідуючи командному девізу: «The will to win», у Парижі вітчизняні олімпійці показали волю до перемоги й здобули хороший медальний результат. >>