В Софійському соборі пролунала Молитва за Україну, фото
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Українське турне неабияк змінило російську співачку Земфіру. Відігравши концерт в Одесі 26 лютого, до київського виступу в Палаці спорту 5 березня Земфірочка (так вона себе часом називає) перейшла на українську, «розібралася» в російсько–українському газовому конфлікті, визнала українських музикантів і глядачів кращими, а нашого Вакарчука, між іншим, — найкращим композитором з усіх країн СНД. «Цінуйте те, що маєте, — каже Земфіра між піснями, а вже за хвилину вискакує з ногами на свого шанувальника і генія музики Славка Вакарчука. — Я ціную мелодію і талант. Не подумайте, що тут є щось особисте».
Журналісти звикли від концерту до концерту помічати декілька речей, які потім бурхливо обговорюють — на скільки спізнилася «звізда», які за якістю звук і світло і чи знає запрошений зарубіжний артист, що виступає в Києві, а не в Білій Церкві. Цього разу було те саме. Земфіра запізнилася на півгодини, що є в рамках допустимого. Та ще й вибачилася: «Я довго себе налаштовувала, сиділа, фарбувалася. Тож вибачте за довгу затримку». Хоча з фільму «Зелений театр у Земфірі» Ренати Литвинової глядач міг собі уявити залаштункову картину. Земфіра ходить туди–сюди, співає до–ре–мі.., курить одну цигарку на двох із музикантом і весь час повторює: «Мене чекають на сцені». Про звук і світло виникли суперечки. Декому заклало вуха від гучної музики і освітлення сцени не дуже сподобалося, а дехто (тобто більшість) дивився на все і слухав концерт із таким захопленням, що Земфірі довелося двічі виходити на біс. «Ми дуже готувалися до виступу в Києві. І Шура в нас із Києва. Як він тут грає, я й сама не знаю», — випереджає критиків зарубіжна співачка. В Києві, знаючи про пристрасті до політики, Земфіра вже двічі розказувала про стосунки України з Росією. Вийшла така собі політична сценка про «Тимошенко та «як там нашого нового, Медведєва, так?»
Останнім часом їй сняться тільки концерти. Тому не дивно, що нова програма добре вибудована, нові пісні з альбому «Спасибо» органічно переплітаються із добре відомими хітами із різних альбомів. Земфіра сама підходила до глядачів по квіти, пухнастого левенятка від шанувальників посадила на фортепіано до Шури, а фотографам дозволила працювати лише три пісні. «До нових зустрічей, панове журналісти! Дякую!» — саркастично попрощалася на початку концерту з фотокореспондентами. Напевне, їй щось таки наснилося, що була такою обачною. І наснилися хлопці–танцюристи в одній із пісень, які більше скидалися на вар’ятів з ритмами макарени, і дівчинка в індійській сукні помаранчевого кольору, яка вирізнялася не танцем живота, а кольором одягу серед музикантів у чорному.
Коли вперше музиканти пішли зі сцени, натякнувши, що концерт добіг завершення, глядачі навіть не повірили його продовженню. Але тут Земфіра з цигаркою та аркушиком зі словами повернулася. Уважно читала, але що там було написано, так ніхто й не дізнався. «Зараз я заспіваю свого улюбленого композитора. Багато можуть сперечатися», — говорить під перші акорди Шури і починає пісню «Відпусти» «Океану Ельзи». Співала українською з акцентом, але бурхливі оплески і поцілунок від фронтмена гурту, «улюбленого композитора» Святослава Вакарчука заслужила поза сумнівом. Після чого зізналася, що у Москві більше перспектив, крутяться «девайси», тобто великі гроші, але в Києві щиріша публіка і музиканти талановитіші, тому в її групі декілька музикантів з України.
Новій Земфірі навряд чи можна дорікнути у зниженні градуса відвертості. Вона — та сама дівчинка, яка готова підірвати всі зорі, вбити сусідів, «тільки не помирай, ти ж бачиш, я живу тобою...». Та її зміни, особливо дівчата, помітили відразу і як одна повторювали: «Яка ж вона маленька стала». Зьома і справді добряче схудла. Каже, що коли пише пісні, то про їжу забуває. А тепер ще й думає про концерти, які їй ночами сняться. Хоча приємні творчі перипетії і вже далеко не зайві кілограми того варті. Бо ж Земфіра знає, а не думає, що нові пісні співатиме довго, як «Привет, ромашки», «До свиданья», «Прогулка», «Искала»... І неважливо, кому вона говорить «Спасибо», важливий той факт, що вона його співає.
А вже 7 березня на свято від Земфіри чекає Донецьк, 8–го — Дніпропетровськ, 10 березня — Кривий Ріг, 11 березня — Харків.
Молитва пролунала у стінах давнього Софійського собору в Києві у День Незалежності України 24 серпня. >>
Палац Розумовського почали відбудовувати за часів президентства Віктора Ющенка. На це пішли бюджетні гроші, також проєкт профінансували найбагатші на той час бізнесмени України. Урочисто відкрили відреставрований палац у 2009-му, саме 22 серпня. >>
У власність держави суд повернув комплекс будівель Свято-Духівського монастиря Свято-Успенської Почаївської лаври. >>
Від експозиції, присвяченої Лесі Українці, залишилися лише маленькі світлини вперемішку з фото Пушкіна, Толстого і Цвєтаєвої, та письмовий столик, за яким вона працювала. >>
Володимир Павлович Вітюк — лікар, хірург. Сотні успішно проведених ним операцій врятували безліч людських життів та зберегли здоров’я тим, хто, здавалось, перебував у безнадійній ситуації. >>
Житомир, Вінниця, Хмельницький і ще півтора десятка міст охоплює Всеукраїнський тур «Симфонія Криму. Повернення» >>