Без песимізму: рпц остаточно припинить діяльність в Україні
Досвід українців може підказати чимало прикладів важливих і правильних законів, реалізацію яких вдалося саботувати. >>
Двотижневий досвід перебування в ПЦУ запевнив отця Інокентія, що Божа благодать в цій Помісній Церкві присутня в повній мірі.
Колишній помічник голови відділу інформації і зв’язків з громадськістю Свято-Успенської Києво-Печерської лаври, церковний публіцист і богослов УПЦ МП о. Інокентій Підтоптаний прийнятий в число кліриків Переяславсько-Вишневської єпархії ПЦУ 13 березня 2021 року.
Як інформує УМ, про це зазначив сам о. Інокентій у коментарі Релігійній правді, свій крок він не вважає переходом, адже автокефалію надали не новоствореній Церкві, а існуючій стародавній митрополії Константинопольського Патріархату, яка до 2018 року перебувала під адмініструванням РПЦ.
«Називати акти визнання ПЦУ кліриками УПЦ МП словом «перехід» — не відповідає еклезіологічній реальності», — пояснив отець.
Священник нікого не критикує і не звинувачує у Московському Патріархаті, лише висловлює прикрість з приводу того, що деяким вірним РПЦ бракує розуміння невідворотності автокефалії Української Церкви: «Православній Церкві України був наданий Томос про автокефалію, і треба усвідомити, що ніхто цього документа не буде анулювати, ніхто його не відкличе, ніхто не спростує».
За словами о. Інокентія, будь-яка думаюча людина розуміє, що визнання ПЦУ Помісними Православними Церквами буде продовжуватись.
«Так, ми тільки на шляху до церковної єдності, до повного єднання, але варто усвідомити всім, що треба до цієї єдності йти, треба її бажати і робити все, щоб Православна Церква в Україні стала єдиною», – наголосив він.
Єромонах висловлює свою щиру вдячність всім, «хто був всі ці роки поруч зі мною, передаючи тисячолітній досвід чернечого подвигу на Печерських пагорбах», і наголошує, що на нього не було накладено жодних заборон чи канонічних покарань з боку УПЦ МП, тому «звинуватити мене у «втечі» чи «образі» ніхто не може».
«Серед кліриків УПЦ МП більшість порядних добрих священників, єпископів, але треба всім визначитись, з ким вони і чи бажають вони бути гідними громадянами своєї земної Батьківщини, щоб стати достойними громадянами Небесної Вітчизни. Сподіваюсь, таке порозуміння між всіма нами з часом настане», — сказав о. Інокентій.
Двотижневий досвід перебування в Православній Церкві України запевнив отця, що Божа благодать в цій Помісній Церкві присутня в повній мірі. Служачи разом з кліриками Спасо-Преображенського собору, а також з іншими священниками і єпископами ПЦУ, отець Інокентій виразно відчув дію Святого Духа, а також зрозумів, що «тепер я в своєму рідному домі, в своїй українській родині, і вірю, що пройде не так багато часу і навіть найконсервативніші клірики і миряни УПЦ МП зрозуміють, що всім нам треба єднатись і йти далі шляхом становлення як Української Церкви, так і Української держави».
Як зазначає отець, «ми вже більше двох років маємо свою Помісну Православну Церкву і лишається тільки справою часу, коли всі ми зможемо об’єднатись навколо одного Престолу та всі разом звершити Божественну літургію».
Причиною, чому священник звернувся саме до керуючого Переяславсько-Вишневської єпархії ПЦУ, о. Інокентій називає специфіку цієї єпархії, оскільки вона була створена спеціально для кліриків, які вирішили приєднатись до ПЦУ з лав Московського Патріархату в межах Київської області.
На цей час о. Інокентій несе послух в єпархіальному монастирі святителя Нектарія Егінського, а також співслужить священникам кафедрального Спасо-Преображенського собору у житловому комплексі «Ліко-град».
Інокентій (Підтоптаний Максим Васильович) народився 25 травня 1986 року в місті Одеса. 1993 року вступив до загальноосвітньої школи №27 міста Миколаєва, 1997 року переведений на навчання до Миколаївського Муніципального колегіуму. 2001 року вступив на навчання до Миколаївського політехнічного технікуму, який закінчив з відзнакою 2004 року по спеціальності «Економіка підприємств». Того ж року вступив до Миколаївської філії Європейського університету на спеціальність «Банківська справа», який закінчив 2006 року з відзнакою.
У 2004 – 2006 роках проходив навчання на військовій кафедрі Миколаївського педагогічного університету, після закінчення якої отримав військове звання молодшого лейтенанта запасу.
2007 року вступив до Київської духовної семінарії Української Православної Церкви, а 2011 року був зарахований до Київської духовної академії.
15 березня 2012 року з благословення Блаженнішого Митрополита Володимира прийняв чернечий постриг з іменем Інокентій на честь святителя Інокентія Херсонського. 24 березня того ж року висвячений в сан єродиякона, а 7 квітня 2013 року – в сан ієромонаха.
2015 року закінчив КДА зі ступенем кандидата богослов’я, захистивши кандидатську дисертацію на тему: «Богословські погляди митрополита Антонія (Храповицького)». Після закінчення академії був направлений на служіння до Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври, де ніс послух помічника голови відділу Інформації і зв’язків з громадськістю.
2018 року вийшла в світ книга «Увидеть Образ. Очерки из жизни в Киево-Печерской Лавре». 2018 року нагороджений палицею, 2019-го – хрестом з прикрасами.
В листопаді 2020 року направлений у безстрокову відпустку за сімейними обставинами. 13 березня 2021 року прийнятий в число кліриків Переяславсько-Вишневської єпархії Православної Церкви згідно з поданим проханням.
Досвід українців може підказати чимало прикладів важливих і правильних законів, реалізацію яких вдалося саботувати. >>
Предстоятель ПЦУ, митрополит Київський і всієї України Епіфаній закликає вірян приєднуватися до Помісної церкви і пропонує московському попівству розпочати діалог без попередніх умов. >>
Храм для військовослужбовців відкрився у церкві «Живоносне Джерело» на території Нижньої лаври Національного заповідника «Києво-Печерська лавра». >>
Предстоятель ПЦУ Епіфаній освятив новозбудовану дзвіницю, а також помолився за полеглих захисників України на Алеї Героїв уТеофіполі на Хмельниччині. >>
На Черкащині парафія на честь Володимирської ікони Божої Матері у селі Тіньки на Чигиринщині ухвалила рішення про вихід зі складу московського патріархату та приєдналася до Православної церкви України. >>
У селі Самгородок Черкаського району історична і довгоочікувана подія — митрополит Черкаський і Чигиринський Іоан освятив там новий храм Миколи Чудотворця Православної церкви України. >>